Шкільний пізнавальний туризм Берегівської територіальної громади - Копос Роланд; Kopasz Roland; Щука Галина; Scsuka Halina; Shchuka Halyna (ІФНТУНГ, 2025)
Резюме. У школі завжди є певна кількість дітей, які в потенціалі мають особливий, підвищений інтерес до туризму, для яких він при певних умовах може стати діяльним захопленням, здатним заповнити велику частину їх дозвіллєвого часу. Школа не повинна залишити без уваги і цих дітей, вона повинна задовольнити їх особливий інтерес до туризму – створити для них гуртки, секції, клуби юних мандрівників. Таким чином, у школі фактично має бути два туризму: один як обов'язковий для всіх класів ("класний туризм "), але мінімальний за обсягом, інший - для любителів подорожувати, для захоплених краєзнавством, - як заняття в гуртках за інтересами ("позакласний туризм"). [1] Чітке розуміння поділу туризму на види й напрями необхідне освітянам і керівникам для правильного педагогічного застосування його форм до різних груп дітей; відсутність такого розуміння шкодить справі. Одним із варіантів позакласного туризму ми розглядаємо промисловий туризм. Промисловий (індустріальний) туризм традиційно розглядається як вид активного туризму, який має на меті, в тому числі, відвідування діючих виробничих підприємств з метою задоволення пізнавальних, професійних, ділових цілей. Щодо шкільної аудиторії ми можемо ще додати в профорієнтаційних цілях. вивчення промислового потенціалу з метою визначення найбільш показових і доступних для відвідування об'єктів. На кожному з об’єктів важливо запланувати час на екскурсії, що дозволить глибше зрозуміти специфіку виробництва та його роль у місцевій економіці. Необхідно надати учням змогу спостерігати за виробничими процесами, фотографувати ключові моменти та вести нотатки для подальшого обговорення й аналізу. Краще, якщо вчитель під час екскурсії буде здійснюватися спостереження за поведінкою учнів для оцінки їхньої активності, зацікавленості та взаємодії в групі. Після завершення заходу доцільно провести анкетування для фіксації вражень, оцінки організації, безпеки та бажання брати участь у подібних подіях. Завершальний етап передбачає рефлексивне обговорення з учасниками з метою збору зворотного зв’язку та оцінки освітньої цінності заходу. За умов врахування поданих вище елементів, учні не лише отримають нові знання про промислові об’єкти рідного міста, у них формуються краєзнавчі уявлення, зростає інтерес до дослідницької та профорієнтаційної діяльності. Результати анкетування й спостережень дозволять оцінити ефективність маршруту, рівень залученості школярів і доцільність подальшого впровадження подібних заходів у позашкільну роботу. Отже, шкільний пізнавальний туризм є ефективним інструментом розвитку краєзнавчої обізнаності, профорієнтації та активного дозвілля учнів. Правильна організація як обов’язкових, так і позакласних туристичних заходів сприяє всебічному розвитку школярів, формуванню їхнього інтересу до рідного краю та підвищує якість позашкільної освіти.
Keywords: пізнавальний туризм; Берегівська територіальна громада; промисловий (індустріальний) туризм; краєзнавча обізнаність